Kopš neatminamiem laikiem
orki un cilvēki ir karojuši.
Taču reiz mēs nezinājām,
kas ir mūsu ienaidnieks.
Un ko mums nodarījušas
Fela ļaunās zaļās burvestības.
Kā lai mēs iesākumā būtu to zinājuši?
Vai mums bija izvēle?
Mūsu pasaule gāja bojā,
un man bija jāatrod
savam klanam jaunas mājas.
Durotan,
es jūtu tavu skatienu.
Man likās, ka tu guli.
Gulēju.
Sapņoju par medībām
sniegā.
Es izdomāju vārdu.
Paturi to pie sevis, sieva.
Es izvēlēšos vārdu, kad redzēšu dēlu.
Vai meitu.
Kā dižais Durotans nosauks dēlu,
ja es nedošos ceļā kopā ar viņu?
Dēlu?
Kā tu noslēptu savu pilno vēderu?
Labāk, nekā tu slēp savu tukšo galvu.
Tik daudz klanu vienuviet, Orgrim.
Smejošie Galvaskausi, Melnklinši.
Visi sasaukti.
Būs varens karapulks.
Prātoju, kurš vēl būs palicis, lai cīnītos.
Uzvara vai nāve!
Melnklinši, šurp!
Cik vēl ilgi, Melnroci?
Mēs esam gatavi, Guldan.
Ko viņa teica?
Lūdz, lai tu atbrīvo viņas bērnu.
Man viņu vajag.
Man vajag viņus visus.
Kusties, jauktene!
Kas tas?
Guldana burvestības.
Manām burvestībām spēku dod dzīve.
Mums ir vien tik daudz gūstekņu,
lai sūtītu savus stiprākos kaujiniekus.
Taču ar to pietiks.
Ienaidnieks ir vājš.
Kad mēs ieradīsimies,
viņi dos mums spēku!
Mēs uzcelsim jaunus vārtus!
Kad tie būs pabeigti, mēs pa tiem ievedīsim
visu Ordu!
Ļauj man iet pirmajam.
Par Ordu!
Viņa ir gaidībās?
Tu iedrošinies ievest vēderaino manā karapulkā?
Laid mani vaļā, Melnroci!
Draka!
Spied, mazā. Spied!
Ordai jauns kareivis.
WARCRAFT: SĀKUMS
Dzelzskalve
Lotār!
Nāc šurp. Esmu tev ko sagādājis.
Kas tas ir?
Mehānisks brīnums.
Ugunsvāle.
Dīvaini.
Padzeries ūdeni.
Droši vien gribēsi doties mājās, milzi.
Kāds uzbrucis vienam no taviem garnizoniem.
Šķiet, valdniekam tevi vajag, pavēlniek.
Vētrbrīze
Vesels garnizons, un neviens neko nav redzējis?
Mēs kādu atradām.
Viņš pārmeklēja līķus šeit, kazarmās.
Kazarmās?
Beidzot! Vai tu esi pavēlnieks?
Tā ir Kirintora zīme.
Ko tu meklē manā pilsētā, brīnumdari?
Ļauj, pabeigšu viņā pusē aplūkot līķi.
Kālab lai es to ļautu?
Tajā līķī ir uzbrukuma noslēpums.
Kas tas bija?
Tev jāaicina šurp sargs.
Medīvs?
Viņam tas jāizskaidro.
Tikai valdnieks drīkst aicināt sargu.
Lai viņš ierodas Zeltpilī.
Kādi zvēri?
Baumas, jūsu majestāte.
Kā 30 vīru garnizons var pazust bez miņas?
Fels.
Vai vismaz tā ietekme.
Vai tas ir viņš?
Jūsu majestāte.
Tēt.
Paldies, seržant.
Kas tu esi, mag?
Mani sauc Kadgars. Esmu sarga māceklis.
Biju. Es atsaucu zvērestus.
Tad jau esi bēglis?
Es neslēpjos.
Jūsu majestāte.
Esmu pametis apmācību, nevis zaudējis spējas.
Es kaut ko sajutu.
Tumsas spēkiem, kad tie ir stipri,
ir gandrīz saožama smaka.
Zinot, ka ļaunums ir tik tuvu,
es nespēju to neievērot.
Kur tas noticis? – Tas tiesa?
Kas tur notiek?
Dūmi, kungs. Dienvidaustrumos.
Jūsu majestāte, steidzami iesaistiet sargu.
Viņi ir sasnieguši Elvinas mežu.
Lielais Ciems deg.
Uzbrukums?
Kas vainas?
Beidz lūgt palīdzību Kalanam.
Nejaucies manās darīšanās.
Viņš grib iet tēva pēdās.
Manam dēlam nevajag tavu palīdzību.
Domā, ko saki. Tu runā ar valdnieci.
Vispirms tu esi mana māsa.
Kad tu pēdējoreiz biji Karazanā?
Kopā ar tevi. Es nezinu...
Pirms sešiem gadiem.
Kopš tā laika neesi sazinājies ar Medīvu?
Centos, bet neizdevās.
Tagad viņš no mums nenoslēpsies.
Sargs ir izsaukts.
Kāp mugurā.
Labu veiksmi.
Labi!
Mums viņus vajag dzīvus!
Mans mazulis!
Laidiet mani vaļā!
Salavilki nepiedalās medībās?
Mums tīk ienaidnieks ar cirvi, nevis ar bērnu.
Mēs esam saņēmuši pavēli, Durotan.
Cieni senās paražas.
Šajā mēslainē jābūt arī cienīgam ienaidniekam.
Atrast visus! Raugiet mazāk nonāvēt,
mums viņus vajag dzīvus.
Lotār.
Morous.
Paskat tik.
Nemaz neesi novecojis.
Kur visi palikuši?
Daudz kas ir mainījies.
Spēks, kam jābūt šeit ieslēgtam. Zinības.
Kur viņš ir?
Nezināju, ka ir tik daudz grāmatu.
Pagaidi te.
Un centies neko neaiztikt.
Viņš nevienu nesatiek?
Pasaulē valdījis miers.
Labi, ka esi te, Lotār.
Pasaules sargam nāks par labu
redzēt labu draugu, ne vien šo veco viepli.
Viņš nespēj tev atteikt.
Un valdniekam Leinam.
Nevar, ja ir izsaukts.
Ašāk, ašāk.
Vai tu viņu atsauci, Morous?
Nē. Viņš neizsauca.
Tātad...
tu esi kļuvis par tēlnieku?
Es veidoju golemu.
Parasti paiet gadi,
līdz mālā iemājo burvestība,
bet šeit viss notiek ātrāk.
Morousam būs biedrs.
Palīdzēs sakopt māju.
Paldies.
Prieks tevi redzēt, Lotār.
Mums vajag tavu padomu, Medīv.
Mūsu valdnieks tevi sauc.
Kas ir tas puika lejā?
Vai te kāds ir?
Sargs?
Labi visu apskatīji?
Zini, ko darīsi ar bibliotēku, kad tā būs tava?
Sargs!
Esmu atsaucis savu zvērestu.
Es negribēju doties šurp.
Es zvēru, sargs!
Es viņus mudināju uzmeklēt tevi. Pateicu viņiem.
Tev ir jāizskaidro.
Kas jāizskaidro?
Fels!
Azerotā?
Kazarmās.
Viens no līķiem.
Sargs, kas ir Fels?
Burvestība, kam nekas nelīdzinās.
Tā barojas ar dzīvības spēku.
Saindē katru, kas liek to lietā.
Pārvērš visu, ko skar.
Sola lielu varu, bet prasa baisu cenu.
Felam nav vietas Azerotā.
Tu rīkojies pareizi.
Mēs dosimies ceļā.
Lido mājās!
Nāc iekšā.
Medīv.
Jūsu gaišība.
Pārāk ilgi neesam redzējušies.
Nāc.
Palīdzi atrast mūsu nelaimju sakni.
Kas tie par zvēriem?
Viņi saka: milži.
Bruņoti milži vilku mugurā.
Milzīgi nevaldāmi briesmoņi.
Vai pārējās karaļvalstis
piemeklējusi tā pati liksta?
Visi lūdz mūsu aizsardzību,
bet neviens mums neuzticas.
Mēs neko nezinām par šiem briesmoņiem.
Mums vajag gūstekņus.
Pat līķis kaut ko pavēstītu.
Es nezinu, kādas briesmas mums draud, Medīv.
Man jāsargā šī karaliste.
Tā ir mana būtība.
Es esmu sargs.
Vismaz līdz šim.
Jā.
Ko mēs darīsim ar...
Kā viņu sauc?
Kadgars, valdniek.
Viņš dosies mums līdzi.
Nu labi.
Tad dodamies.
Elvinas mežs
Stāt.
Nevar būt.
Sargs.
Ierindā!
Sargieties, no mugurpuses!
Sargieties, no sāniem! Pa kreisi!
Sargieties, no sāniem!
Sargieties, no sāniem! Pa kreisi!
Sargs!
Mirsti, zvērs!
Nemēģini tikt galā ar rupju spēku.
Viņi ir stiprāki.
Esi gudrāks.
Fels.
Viņi mirst!
Tikai zaļie.
Nonāvējiet to lielo izdzimteni.
Durotan. Aiziet.
Sargs.
Sargs, ko tu izdarīji?
Man bija taisnība, vai ne? Tas ir te!
Kur tu iesi?
Nogādā vīrus atpakaļ Vētrbrīzē.
Man jāatgriežas Karazanā.
Tu labi cīnījies.
Kur ir sargs?
Karazanā.
Mums vajag gūstekni. Kur tavs zirgs?
Viņi paņēma manu zirgu.
Patiešām? Paliec tepat!
Nē!
Vai tu ļoti mīli savu kungu?
Es to izdarīšu!
Atpakaļ!
Žēl.
Būtu iznācis labs kažoks.
Šurp!
Tiki galā viens pats?
Jā.
Izskatās, ka šī bijusi metiena vārgule.
Tu.
Kas tu esi? Kāpēc jūs uzbrūkat mūsu zemēm?
Viņš nesaprot, ko tu saki.
Tu runā mūsu valodā?
Pasaki vēl vienu vārdu viņu valodā,
un es izraušu tev mēli!
Otrreiz tevi nebrīdināšu!
Saki viņam, lai beidz.
Pasaki pats.
Lūdzu.
Vai tev ir vārds?
Tu saproti mūsu valodu.
Vēlreiz.
Vai tev ir vārds?
Garona.
Viņa sevi sauc par Garonu.
Kas tu esi par būtni?
Viņa drīzāk līdzinās mums, nevis tiem zvēriem.
Orks.
Orks?
Tu esi orks vai tas zvērs krātiņā?
Es pazīstu visas rases Septiņās Karaļvalstīs.
Par orkiem neesmu dzirdējis.
Parādi, no kurienes nākat.
Tā nav orku pasaule.
Orku pasaule ir pagalam.
Orki ieņems šo pasauli.
Neesat no šīs pasaules?
Kā jūs šeit nokļuvāt?
Lielie vārti.
Dziļi zemē...
Burvestība mūs pārcēla šurp.
Kā tu iemācījies mūsu valodu?
Orki saņēma gūstekņus vārtiem. Mācījos no viņiem.
Gūstekņus?
Mūsu ļaudis?
Vai viņi ir dzīvi?
Jā. Daudzi.
Kāpēc?
Lai barotu vārtus.
Lai ievestu Ordu.
Lai iekarotu jūsu pasauli.
Tu mūs aizvedīsi pie viņiem.
Nē.
Tu mūs aizvedīsi pie viņiem.
Citādi nonāksi būrī tāpat kā tavs draugs.
Domā, esi baismīgs?
Orku bērnu mājas mīluļi ir baismīgāki.
Mēs necenšamies būt baismīgi, Garona.
Cenšamies pasargāt savus ļaudis, ģimenes.
Ja tu mums palīdzēsi, es zvēru tev,
tu atgūsi brīvību.
Bezbailīgais Melnroci,
Ordas karaspēka pavēlniek.
Tu esi pieļāvis,
ka īszobji nonāvē tavus karavīrus.
Vēl ļaunāk – apkaunojis savējos,
bēgdams no ienaidnieka.
Esi par vārgu, lai runātu, Iznīdētāj?
Ordai vājums neder.
Cieni mūsu tradīcijas, karaspēka pavēlniek.
Tu zini, kāds ir sods.
Nāve!
Par Ordu!
Beidziet!
Tu uzdrošinies pārtraukt sprieduma izpildi?
Mēs sīvi cīnījāmies.
Viņu burvis vērsa pret mums tavu Felu.
Tikai es valdu pār Felu!
Redzu, ka tu un tavi vīri izdzīvojuši.
Varbūt
Melnrocis nelaida tevi kaujaslaukā?
Varbūt viņš zina, ka arī tu esi vājš.
Gribi mani izaicināt, sīkais pavēlnieciņ?
Es neko neapšaubu, Guldan.
Taču Fels ir dzimis nāvē.
Par to jāmaksā.
Samaksāts ar laupītām dzīvībām.
Vai paturēsi dēlu?
Viņš izaugs par dižu pavēlnieku.
Tādu kā tēvs.
Dzimis vadonis.
Šodien es nebiju vadonis.
Viņš jau tevi izaicina.
Ja Guldans spēj aplipināt
tik nevainīgu būtni,
kādas izredzes ir mums?
Kam jānotiek, tas notiks.
Es tevi redzu.
Šie vārti...
Kurš tos parādīja Guldanam?
Kurš viņu aizveda uz Azerotu?
Guldans viņu sauca par dēmonu.
Vai tu to redzēji?
Seju neredzēju,
dzirdēju balsi.
Kā uguns un pelni.
Es būšu šeit, ja tev mani vajadzēs.
Tavs vīrietis.
Es nonāvētu tevi, pirms viņš atskrietu.
Lotārs?
Viņš ir mans brālis.
Valdnieks ir mans vīrietis.
Tātad tu esi vadoņa sieva.
Laikam gan.
Nonāvēt tevi man būtu vēl lielāks gods.
Tikai ne pie maniem ļaudīm.
Nakts ir auksta.
Tev noderēs.
Tas sasildīs.
Šonakt deg citi mūsu ciemi.
Viens no tiem ir mans dzimtais ciems.
Nespēju iedomāties, kādas šausmas esi pārcietusi.
Taču tam nav jānotiek.
Mūsu zemēs gadiem valdījis miers.
Miers starp visām pasaules rasēm.
Kas tas...
Varu likt, lai to noņem.
Šeit tevi gaida cienīga dzīve, Garona.
Kopā ar mums.
Dzīve brīvībā.
Ja tu to vēlies.
Lielie Vārti.
"No gaismas ceļas tumsa,
no tumsas – gaisma."
Tas ir skaidrs.
"Jautā Alodajai."
Alodai.
Jauki atkal redzēt kokus.
Un sniegu.
Pat pa gabalu.
Atceries, kā dzenājām asinsvērsi
pa Salavēja kāpām?
Vienmēr bija gaļa,
vienmēr bija dzīvība.
Vai tev nešķiet dīvaini,
ka zaudējām mājas, Guldanam nākot pie varas?
Viens orks nespēj iznīcināt pasauli, Durotan.
Esi pārliecināts?
Paskaties apkārt.
Vai tas tev neko neatgādina?
Kur Guldans ar savu burvju varu,
tur zeme iet bojā.
Ja mūsu ļaudīm šeit jārod mājas...
Guldans ir jāaptur.
Neesam tik spēcīgi, lai tiktu galā ar Guldanu.
Nē.
Taču ar cilvēku palīdzību
mēs to spētu.
Es gribu to ieroci.
Es aizsargāšu tevi.
Man nevajag aizstāvi!
Ko tu skaties?
Grāmatu tārps.
Stāvi sardzē pirmais.
Cienīgāk, pavēlniek, mani sauc Kadgars.
No sirds atvainojos, Kadgar.
Man likās, ka radām saikni,
kad neiemetu tevi cietumā
par ielaušanos valdnieka kazarmās.
Tagad stājies sardzē.
Vismaz tu nelasi.
Viņš grib gulēt ar mani.
Kā, lūdzu?
Tu tiktu savainots.
Es negribu gulēt ar tevi.
Labi. Tu nebūtu diez kāds mīlnieks.
Par ko tu smejies?
Nesaprotu, kā jūs, cilvēki, to pārciešat.
Nekādu muskuļu, kas sargātu.
Trausli kauli, kas lūst.
Tu nemaz tik ļoti no mums neatšķiries.
Kā tu izdzīvoji?
Lauzti kauli ir stiprāki, kad sadzīst.
Manējie ir ļoti stipri.
Atvaino.
Nav par ko.
Mans vārds...
Garona.
Orku valodā tas nozīmē "nolādētā".
Māti sadedzināja dzīvu par to, ka mani dzemdēja.
Taču tevi atstāja dzīvu.
Guldans atstāja.
Viņš man atdeva viņas ilkni.
Lai es viņu atcerētos.
Kad es biju sešus gadus vecs,
vecāki mani atdeva Kirintoram.
Toreiz es viņus redzēju pēdējoreiz.
Tāpat kā brāļus un māsas.
Ģimenei ir gods
ziedot bērnu Kirintoram.
Atdot dēlu peldošajai Dalaranas pilsētai
visas zemes spēcīgāko magu apmācībai.
Mazāks gods – piedzīvot, ka dēls aizbēg.
Tas bija skumji.
Lielie Vārti.
Kālab viņiem tik daudz gūstekņu?
Kā malka ugunij.
Lai atvērtu vārtus,
zaļajai burvestībai vajag dzīvību.
Cik daudz orku tie gatavojas ievest?
Visus.
Šie ir tikai pievilināšanai.
Kad vārti būs vaļā,
Guldans ievedīs Ordu.
Ved viņus atpakaļ uz Vētrbrīzi.
Mēs jāsim uz priekšu.
Garona...
Jādodas tālāk. Nav droši...
Durotan.
Uz ziemeļiem ir melna klints,
kas ietiecas debesīs.
Es vēlos satikties ar viņu vadoni.
Lai viņu izaicinātu?
Tu vedi īszobjus uz mūsu apmetni.
Viņi redzēja, kas tiek būvēts.
Taču tikai tu zini,
ko Guldans lēmis manai tautai.
Šī burvestība nes nāvi visam.
Tas ir jāaptur.
Pasaki viņam.
Pie melnās klints, kad saule visaugstāk.
Es pateikšu.
Pavēlniek.
Ja es atgriezīšos,
ņemsi mani savā klanā?
Šeit tev ir drošāk.
Kopā ar viņiem.
Vai noticis tas, kas tevi biedē?
Fels ir visur.
Tad tu nedrīksti atkal aiziet.
Viņiem vajag sarga palīdzību vairāk nekā jebkad.
Varbūt zēns var palīdzēt.
Mums vajag risinājumu!
Tev viegli tā teikt!
Rūķu kalvēm jāstrādā garumgaras stundas.
Jūs apejaties ar mums kā ar suņiem.
Mēs vairs jūs neapgādāsim!
Pietiek!
Visi jau agrāk vērsušies pie Vētrbrīzes.
Pēc kareivjiem vai strīdu šķiršanai.
Ja mēs neapvienosimies,
lai uzveiktu ienaidnieku,
Iesim bojā.
Protams, protams.
Vētrbrīzei vajag kareivjus, ieročus, zirgus.
Mums jāgādā par pašu valstīm.
Karojiet paši! – Majestāte.
Pavēlniek.
Orki būvē vārtus,
gatavojas ievest karaspēku.
Ja neapturēsim viņus,
varbūt vairs nebūs citas iespējas.
Kur viņš ir?
Kur ir Azerota aizstāvis?
Kur ir sargs?
Kur ir Medīvs?
Mans kungs.
Es ieteiktu pārtraukumu.
Cik vien ilgi vēlaties.
Mēs esam beiguši.
Pavēlniek.
Ceturtās vienības izdzīvojušie
atkāpušies no Akmeņsardzes.
Cik palikuši dzīvi?
Kalans ir starp ievainotajiem.
Tēti?
Man viss labi. Viss labi.
Biju par tevi nobažījies.
Kur tavas vienības atlikums?
Lielākā daļa gūstā.
Mēs viņus atgūsim.
Nesteidzies.
Tikai tu man esi atlicis.
Es zinu.
Es esmu kareivis.
Viņš nelūgtu šo tikšanos,
ja zinātu, ka pats spēj sakaut Guldanu.
Fels patiešām iedveš viņam šausmas.
Durotans nebaidās ne no kā.
Tikšanās vieta.
Tikšanās pēkšņums.
Izskatās pēc slazda.
Tā nav. – Varētu būt.
Tā nav!
Kā tu domā?
Pārāk laba izdevība, lai to palaistu vējā.
Manuprāt, mums nav izvēles.
Mēs nedrīkstam ļaut orkiem atvērt vārtus.
Taču mums vajadzēs palīdzību.
Un ja nu viņš melo?
Orki nemelo.
Un ja nu viņš melo?
Tas nav nekāds gods. – Kāds gan gods
nodot savējos?
Durotans aizsargā savu klanu.
Viņa ienaidnieks ir Fels.
Guldans ir nodevējs.
Šis orks Durotans...
Kā tu viņu pazīsti?
Viņš mani atbrīvoja.
Savā klanā viņš tiek mīlēts.
Viņš ir spēcīgs pavēlnieks.
Spēcīgam pavēlniekam jāizpelnās klana uzticība.
Ja mēs sagaidām, ka tu mums pievienosies,
mums jāizpelnās tavējā.
Lai aizsargātos.
Ar šo?
Jā.
Atrodi sargu.
Kas tas?
Sargs?
Vārti. Mēs tos redzējām Purvos.
Es lieku kopā visus pavedienus.
Šis.
Šis attēls. No kurienes tu to pārzīmēji?
Sargs.
Un šis.
Un šis?
Veicu meklējumus, kopš sajutu Fela klātbūtni.
Es esmu sargs! Es.
Tu neesi. Vēl ne.
Man likās, ka tu priecāsies par palīdzību.
Neiedomājies, ka tu spēj man palīdzēt.
Tev nav ne jausmas par spēkiem,
ar kuriem es cīnos.
Ja tu gribi palīdzēt,
sargā valdnieku.
Felu atstāj manā ziņā.
Interesanta izvēle.
Sargs.
Posieties un dodieties uz rietumu vārtiem!
Tu! Prom no letes, un aiziet!
Man vajag palīdzību. Es atradu grāmatu.
Protams, atradi.
Tajā bija zīmējums ar vārtiem,
līdzīgiem tiem, kuru būvi redzējām.
Atvaino. Atvaino.
Kadgar.
Kad raudzīju parādīt sargam, viņš saniknojās.
Sadedzināja visus manus pētījumus.
Sadedzinātu arī šo, ja es nebūtu paslēpis.
Nē, pagriez lapu. Tā.
Paskaties.
Redzi?
Ko nozīmē šis attēls?
Orki ir uzaicināti.
Šaipus vārtiem. Aicināti iekšā.
Un sargs sadedzināja tavu pētījumu?
Droši vien cenšas tevi pasargāt.
Tagad ej.
Laba vieta slēpnim.
Mūsu sargkareivji ir labi izvietoti.
Es paskatīšos vēlreiz.
Tu vēlējies runāt ar cilvēku valdnieku.
Te viņš ir.
Esmu valdnieks Leins.
Man sacīja, ka tu vēlies runāt.
Pajautā, vai viņi taisās atgriezties mājās.
Mūsu pasaule ir iznīcināta.
Nav, kur atgriezties.
Neesam atbildīgi par jūsu pasaules iznīcināšanu.
Karš ar mums neko neatrisinās.
Viņš saka: orkiem karš visu atrisina.
Kāpēc tad viņš ir te?
Lai glābtu savējos.
Fels ne tikai laupa dzīvību saviem upuriem,
viņš bendē zemi un tos, kuri to izmanto.
Guldans saindēs visu
ar savu nāves burvestību.
Lai mani ļaudis dzīvotu,
Guldans ir jāiznīcina!
Saule uzausīs divas reizes,
un cilvēki, ko esam sagūstījuši,
tiks izmantoti vārtiem par kurināmo.
Ja jūs uzbruksiet mūsu apmetnei
un aizvilināsiet prom viņa kareivjus,
Salavilku klans viņu nonāvēs.
Divu dienu laikā.
Ja mēs to paveiksim,
līdz tam tu sargāsi manus ļaudis.
Centīšos.
Slēpnis!
Tas ir slazds!
Nodevēj, mirsti!
Atkāpties!
Atpakaļ!
Sargāt mūsu nometni!
Atkāpties!
Pie klintīm!
Sargāt valdnieku!
Turieties kopā!
Koncentrējies. Kā senos laikos.
Palikt uz vietas!
Izretināties!
Zobenus!
Viss kārtībā?
Miris tu mums nederēsi.
Aiziet! Es dabūšu rokā pārējos.
Atkāpties!
Mēs visi atiesim.
Medīvs segs atkāpšanos.
Garona!
Atkāpties!
Aizstāviet pozīcijas!
Kur sasodītais sargs?
Aizmugurē!
Sargā valdnieku.
Es segšu viņus.
Pacelt vairogus!
Nonāvēt zvēru!
Atkāpties uz plakankalni!
Medīv.
Medīv! Nojauc to!
Medīv!
Turies, dēls.
Tēt.
Par Azerotu.
Medīv!
Kalan.
Viņš ir šeit.
Kas viņam vainas?
Viņš jānogādā Karazanā.
Sameklēšu zirgus. – Pa ceļu nepagūt.
Ņemiet vienu no maniem putniem.
Iegremdēsim tilpnē.
Morous, kas viņam vainas?
Es teicu, lai nepamet Karazanu.
Man ir jādodas prom.
Mums tūlīt vajag Kirintora palīdzību.
Ej.
Man jāsagatavo zāles. Pasēdi viņam līdzās.
Jums ar mazo tūlīt jāiet prom.
Tu esi nodevējs, Durotan.
Nē.
Es turu vērtē to, kas reiz bijām.
Tāpat kā tu savulaik.
Tas laiks ir pagājis.
Tagad esam tikai Fela kurināmais.
Vēl ir cerība, Melnroci.
Mūsu bērni.
Neliec man laupīt nevainīgas dzīvības,
jaunais pavēlniek.
Ja es pakļaušos,
vai tu atlaidīsi manus ļaudis?
Kā lai nosaucu mūsu dēlu?
Goels.
Tu.
Kur ir vecais?
Viņš man lika tevi pieskatīt.
Valdnieks.
Viņš ir dzīvs.
Lotāra dēls ir miris.
Es rosināju tikšanos.
Lotārs mani ienīdīs.
Tevi tas sarūgtina?
Viņš ir dižens cīnītājs.
Viņš labi aizstāv savējos.
Labs vīrs orku sievai.
Es neesmu no orkiem.
Neesmu arī no cilvēkiem.
Kad biju jaunāks, nošķīros no savējiem.
Ceļoju pa pasauli, meklēdams...
gudrību.
Tuvību ar visām dvēselēm,
kuras man bija uzdots aizsargāt.
Savos klejojumos es sastapu
spēcīgus un cildenus ļaudis.
Viņu vidū arī kādu sievieti.
Viņa pieņēma mani tādu, kāds biju.
Mīlēja mani.
Tādu dzīvi liktenis man nebija lēmis,
bet es guvu mācību.
Ja tev vajadzīga mīlestība,
jābūt gatavam doties līdz pasaules galam,
lai to atrastu.
Tu pameti savu draudzeni.
Ej un atrodi Lotāru.
Ienāc aplī.
Tā...
ir mana dāvana tev, Garona.
Visa pasaule apmaiņā pret statuju.
Dievi ir dīvainas būtnes.
Salavilki.
Jūs esat praktiski.
Mēs, dienvidnieki, vienmēr esam jūs apbrīnojuši.
Kad atvērsies vārti
un mums piebiedrosies pārējie no Ordas,
apveltīsim tos ar Felu.
Visus.
Durotans tam nepiekrita!
Kāpēc tev dara raizes, ko domā tas nodevējs?
Salavilku klanam vajag jaunu vadoni.
Tādu, kuram rūp orku intereses.
Tādu, kurš novērtē Guldana gudrību.
Viņa varenību.
Nāc,
es tevi apveltīšu ar Felu.
Durotans...
Viņš noskaņojis Salavilkus pret Felu.
Ļauj man viņus sapulcēt.
Atvest viņus šurp.
Tad apvelti mani ar Felu.
Lai viņi redz, kā vairojas mans spēks.
Kā jau teicu,
jūs esat praktiski.
Aust jauns rīts.
Ordas laiks.
Iedvesiet bailes
vai kļūstiet par kurināmo.
Jūtu līdzi.
Kalana māte
nomira radībās.
Es dēlu par to vainoju
gadu gadiem.
Tevi es nevainošu.
Viņš bija tik jauns.
Savu mūžu
neesmu jutis tādas sāpes kā tagad.
Nē...
Nē!
Ātrāk. Aiziet!
Ātrāk!
Guldans negrib izniekot savas spējas
ar Salavilkiem.
Sadedzināt!
Grābiet ciet vājos, nonāvējiet stipros!
Grābiet ciet!
Es peldēšos tavās asinīs!
Varbūt.
Bet ne tagad.
Nevaru tev atvēlēt daudz laika,
varu dot laiku izrāvienam.
Tava dēla dēļ, Draka.
Ej projām.
Tūlīt.
Nogalināt visus!
Sadedzināt!
Vajadzēja uzticēties savam pavēlniekam,
Orgrim Likteņāmur.
Viņa bēg!
Pagaidi mani.
Kadgar!
Kā tu uzdrošinies atgriezties?!
Ej prom!
Nāku meklēt tavu gudrību.
Šeit tevi nekas negaida.
Ar sargu Medīvu nav labi.
Ko?
Fels viņu saindējis.
Ko? – Smieklīgi!
Ko tu zini par Tumšajiem Vārtiem?
Tu atgriezies
un apvaino sargu...
Kas ir Alodaja?
Kā viņš zina?
Alodaja.
Kas tā ir?
Esība no laika pirms Kirintora pastāvēšanas.
Mūsuprāt, pildīja tādu kā sardzes lomu.
Aizbildnes.
To zina tikai Arkas padome, neviens cits.
Un tā paliks.
Tu piemini viņu reizē ar Tumšajiem Vārtiem,
un tā nav
sakritība.
Vai man jāiet iekšā?
Nezinu. Nekas tāds nav noticis.
Kadgar...
Es tevi pazīstu.
Pēc bibliotēkas.
Tu esi Alodaja.
Es liku lietā
pēdējo enerģiju, lai atsauktu tevi šurp.
Sargs ir mūs nodevis.
Medīvs.
Es viņa acīs redzēju Felu.
Tas ir viņu savalgojis.
Ja viņš netiks savaldīts,
šī pasaule sadegs.
Man nav tādas varas, lai uzveiktu sargu.
Sargs ir tikai apzīmējums.
Patiesie šīs pasaules sargi
ir paši cilvēki.
Es zinu, tu redzi, ko Kirintors nespēj.
Tāpēc tu viņus pameti.
Neviens
nespēj stāties pretī tumsai
viens pats.
Es nesaprotu, ko tu no manis sagaidi.
Saproti gan.
Uzticies draugiem.
Kopā
jūs spējat glābt pasauli.
Vienmēr atceries:
no gaismas ceļas tumsa,
no tumsas –
gaisma.
Augšā, augšā.
Paldies, Morous.
Tu atlabsi, sargs.
Tu vienmēr atlabsti.
Nē.
Paldies.
Par visu, ko esi darījis.
Piedod, senais draugs.
Šķiet, esmu ielaidis orkus šajā pasaulē.
Fels mani savažoja.
Nezinu, ko vēl es būtu varējis darīt.
Es vienkārši neatceros.
Visu, ko domāju aizsargājam...
esmu iznīcinājis.
Es nespēju savaldīt Felu.
Neviens to nespēj.
Pieci leģioni aizšķērsos Nāvesvijas pāreju.
Vēl desmit būs šeit, šeit un šeit,
gar Sarkankores kalniem.
Apgādes pozīcijas šeit.
Austrumjūra viņus kavē dienvidos un austrumos.
Ja noturēsim šīs pozīcijas, spēsim aizstāvēties.
Apvaldīt viņus.
Līdz radīsies labāka iespēja.
Un ja nu pārspēks būs desmitkārtīgs?
Ja būtu vienkārša atbilde...
Galvenais, jāaizkavē vārtu atvēršana.
Citādi viņi mūs uzveiks ar pārsvaru,
tas būs laika jautājums.
Ko tu iesaki?
Sūtīt visus mūsu spēkus.
Iznīcināt vārtus, atbrīvot mūsējos,
novērst tiešus draudus.
Un atlikušie orki?
Vēlāk viņiem pievērsīsimies.
Kad viņi būs izpostījuši visu valsti.
Kungi.
Medīv, tu esi pie labas veselības.
Jā.
Es jūtos...
atjaunojies.
Mums tevi vajag.
Mēs pūlamies izstrādāt taktiku.
Dažs labs domā, ka nav nekādu iespēju.
Mums vajag svaigu skatu. – Man ir jaunumi.
Es satikos ar Durotanu.
Tu satikies ar Durotanu?
Sacelšanās pret Guldanu
pieņemas spēkā.
Ar viņu palīdzību mēs varam iznīcināt vārtus.
Tas nemaina manu nodomu.
Kādu nodomu?
Anduins uzskata: jāuzbrūk ar visiem spēkiem.
Tad pārējā valsts daļa paliks neaizsargāta.
Cik leģionu tev vajadzētu,
lai noturētu orkus vietā?
Piecus Nāvesvijas ielejā.
Desmit Sarkankores kalnos, desmit pilsētā.
Esam zaudējuši jau 18 leģionu.
Paliek viens, divi, trīs.
Vai tas ir iespējams, Medīv?
Nē, tas nav iespējams.
Trīs leģioni, Salavilki un manas spējas...
Pēdējā laikā uz tavām spējām nevar paļauties.
Lein, vai kādreiz esmu tevi pievīlis? – Pievīlis?
Kur tu biji pēdējos sešus gadus?
Lūdzu, Anduin...
Medīvs ir sargs.
Nav vairs tas, kuru atceries.
Viņš ir nomaldījies.
Uz viņu nevar paļauties.
Kad viņu vajadzēs, viņa nebūs līdzās.
Saņem sevi rokās, Anduin.
Tevis dēļ es ietu ellē,
ja ticētu, ka ir kaut mazākā iespēja uzvarēt.
Taču nav. Tā ir pašnāvība.
Vai tas ir Kalana dēļ?
Tā bija traģēdija.
Ja viņš nebūtu ļoti tiecies pēc tavas atzinības,
varbūt vēl būtu mūsu vidū.
Kalans nebija gatavs, tu to zināji.
Tomēr ļāvi spēlēt karavīru.
Anduin, izbeidz! Nē!
Tu viņu nogalināji!
Valdies!
Pavēlniek, lūdzu! Lūdzu! – Varis.
Ved viņu uz cietumu, lai nomierinās.
Tāds tu nekam nederi.
Mēs aizstāvēsim valsti, mans kungs.
Tu un es.
Kāpēc tu nāci šurp?
Valdnieks.
Viņš dodas kaujā ar Ordu.
Ar jūsu sarga palīdzību
Durotans nogalinās Guldanu.
Neuzticies viņam.
Es tev teicu, orki nemelo.
Runa nav par Durotanu.
Neuzticies Medīvam.
Es centīšos nosargāt jūsu valdnieku.
Nedodies viņiem līdzi.
Kāpēc?
Es negribu, lai tev nodara pāri.
Atgriezies dzīva.
Atbrīvojiet mūs. – Esam izslāpuši!
Saudzējiet mūs! Saudzējiet!
Lūdzu! Mums vajag palīdzību!
Ei! Salavilks!
Tagad tu esi naidā ar visiem.
Es viņiem pateikšu, ka tas biji tu.
Kas notika?
Man žēl, Durotan.
Nesapratu, kā noslēgt savienību ar cilvēkiem
pret mūsējo gribu.
Es kļūdījos.
Guldana Fela burvestība mūs iznīcina.
Kur ir Draka? – Drošībā.
Taču pārējie...
Neviens viņam nesekotu,
ja saprastu, par ko viņš pārvērties.
Es viņiem to parādīšu.
Citam es neuzticētu savas ģimenes drošību.
Sargi viņas, kamēr esmu prom.
Esi gatavs?
Es justos drošāk, ja Lotārs jātu mums līdzi.
Gan būs labi.
Es atgriezīšos Karazanā un gatavošos kaujai.
Tiksimies pie vārtiem.
Sardziniek!
Zinu, ka tu dari savu darbu. Un labi.
Bet es esmu nomierinājies.
Ja tu nāktu un atvērtu režģi,
es varētu aizsargāt valdnieku.
Atver režģi!
Es paklausu...
Kur, ellē, tu biji? – Kirintorā.
Tas izdodas ar vientiešiem. Tikai uz mirkli.
Tavas bruņas, pavēlniek.
Piedod.
Viņi ir mums priekšā par veselu dienu.
Cerams, nenokavēsim. – Mēs nevaram viņiem sekot.
Ja vien gribi glābt Azerotu.
Valdniekam mani vajag! – Arezotai jo vairāk!
Ja gribi glābt valdnieku,
vispirms jāaptur Medīvs.
Kur ir Medīvs?
Mums jānonāvē dēmons.
Viņa nevar būt tālu. Meklējiet tur.
Man vajag to mazuli.
Skatieties visur!
Meklējiet uz ceļa!
Atceries...
tu esi Durotana un Drakas dēls,
pavēlnieku dzimtas atvase.
Meklējiet pie upes.
Es esmu Durotans.
Garāda dēls.
Salavilku klana pavēlnieks.
Esmu ieradies, lai nonāvētu Guldanu.
Rēgs nevar izaicināt uz divcīņu.
Tu esi pavēlnieks bez klana.
Tavi ļaudis baro tārpus.
Daži no mums vēl ir dzīvi, karakungs.
Vai ātri viņus piebeigt?
Vienmēr licies, ka cieni tradīcijas, Melnroci.
Durotan,
tavs klans bija vājš,
un tu esi nodevējs.
Es pieņemšu tavu izaicinājumu,
lai pats varētu izraut sirdi
no tavām nožēlojamajām miesām.
Kā ar vārtiem?
Tev jābūt gatavam, kad atskanēs buramvārdi.
Tas nebūs ilgi.
Nonāvē viņu, Guldan!
Buramvārdi orku pasaulei.
Viņš ver vaļā vārtus. Mums viņš jāapklusina.
Buramvārdi...
Man nav tam laika.
Melnroci!
Šī ir divcīņa.
Cieni mūsu tradīcijas.
Cīnies tālāk.
Guldans krāpjas!
Tā ir krāpšanās! – Kauns!
Tu krāpies, Guldan!
Tā nav pieņemts!
Nodevējs!
Guldan!
Tev nav goda.
Vai jūs tādam sekosiet?
Sekosiet?
Jūs sekosiet šim dēmonam?
Es nesekošu.
Es sekošu īstam orkam!
Pavēlniekam.
Lai tavi kauli sapūst, dēmon!
Vēl kāds?
Un tu, karakungs.
Tu pieņemsi Felu
un kļūsi tik stiprs, kāds neviens orks nav bijis.
Kad Fels būs tevi pārveidojis,
tu iznīcināsi sīkzobjus.
Tagad ieņemsim manu jauno pasauli.
Salavilki.
Tagad esam palikuši vieni paši.
Mūsu nav daudz.
Izlauzieties pie gūstekņiem.
Mēs atbrīvosim savējos!
Uzbrukumā!
Aiziet, vīri!
Uz priekšu!
Uzbrukumā!
Vai ir kas padomā?
Ļoti iespaidīgi.
Tagad pamēģini viņu savaldīt.
Tas tev izdevās.
Tas kustas!
Dari kaut ko!
Labi.
Es to nokārtošu.
Pievērsies Medīvam.
Ei, tu!
Mālģīmi!
Tagad, vīri!
Uguni!
Sargiet aizmuguri!
Nāciet, mani orki.
Lai Fels atsvabina visu Ordas spēku!
Par Guldanu!
Par Ordu!
Ei!
Puika, atjēdzies!
Viss kārtībā?
Atjautīgi.
Ņemt un nocirst galvu. – Jā.
Tā, kā biju iedomājies.
Ko nu?
Sargam pašam jāskaita buramvārdi.
Kamēr viņš to darīs,
mēs tiksim viņam tuvumā.
Novērst uzmanību.
Un pēc tam?
Medīvs jāiegremdē tilpnē.
Un viss?
Medīv.
Ja no tevis vēl kas palicis, senais draugs,
atgriezies pie mums.
Medīv.
Izdari to.
Nogalini mani.
Man vairs nav jēgas dzīvot.
Tev dzīvība ir tikai kurināmais, vai ne?
Leins tev ticēja.
Nenogalini savu valdnieku.
Nenogalini savu draugu.
Lai ko tu taisītos darīt, puika,
dari to tagad!
Tagad!
Tagad! Tagad!
Tagad, puika!
Vārti veras ciet!
Nē.
Tu esi stiprāks par viņu.
No gaismas ceļas tumsa,
no tumsas –
gaisma.
Parādi man acis.
Man jāiet.
Es lepojos ar tevi.
Vētrbrīze.
Mans kungs! Aiz vārtiem Vētrbrīze!
Paldies, sargs!
Varis!
Leģions, uz priekšu!
Uzbrukumā!
Garona, jāj kopā ar mani.
Skriešus!
Varis, izvieto vīrus ap vārtiem.
Garona, Karos, ņemiet vīrus, ko varam atvēlēt,
un atbrīvojiet gūstekņus.
Sūtiet viņus caur vārtiem uz Vētrbrīzi.
Stājieties ierindā, vairogs pret vairogu!
Turēsimies, cik ilgi spēsim.
Uz vārtiem!
Aiziet!
Žēlastību! Paldies!
Vētrbrīze.
Vajag vēl pulveri!
Palīdziet stumt!
Kopā ar mani, zēni!
Ar sparu!
Parūpējies par viņu.
Mums jādodas prom!
Glābsim tik daudzus, cik vien spēsim.
Vientulība.
Tā dara mūs vājus.
Kadgar.
Man ļoti žēl.
Es gribēju glābt mūs visus.
Vienmēr esmu to vēlējies.
Mēs esam zaudējuši sargu.
Nē, nē, nē!
Melnrocis nāk, lai tiktu pie goda
tevi nogalināt.
Garona...
Nebūs nekāda labuma, ja abi mirsim.
Paskaties apkārt.
Mēs esam aplenkti.
Ja tu mani nonāvēsi, mēs varēsim cerēt uz mieru.
Tu teici Tarijai, ka viņu nonāvēt tev būtu gods.
Nonāvējusi mani, tu kļūsi par varoni.
Paliec dzīva.
Nes mieru starp orkiem un cilvēkiem.
Tev tas jādara.
Nē!
Viņa nonāvēja ļaužu valdnieku, Guldan.
Orda ar godu pieņem tevi.
Orku pulkā.
Divcīņa.
Par manu dēlu.
Nogalināt viņu.
Nogalināt viņu!
Guldan!
Divcīņa ir svēta.
Cilvēks uzvarēja. Godīgi.
Lai tavi kaujinieki ciena savu tradīciju.
Es necietīšu nepaklausību!
Ko jūs gaidāt?
Dariet, ko lieku!
Nodevēji!
Nost no ceļa. Es pats to izdarīšu!
Kurš tev paklausīs,
ja tu karosi ar savējiem?
Tu zaudēsi Ordu, ja to izdarīsi.
Šis karš tikai sākas.
Tavam dēlam.
Lai tavs gars viņu mācītu.
Garonas duncis.
Es to izvilku no Leina kakla.
Ir jābūt izskaidrojumam.
Jā.
Viņa ir izvēlējusies.
Es tam neticu.
Varbūt mēs nepazīstam viņu tik labi, kā šķita.
Pilsētai nav lielākas svētības
par valdnieku,
kurš upurējas
savas tautas labā.
Taču tāds upuris ir jānopelna.
Mums tas jānopelna.
Ja izrādīsim vienotību,
tikai sērojot par krietna vīra nāvi...
Vai valdnieks Leins kļūdījās, jums ticēdams?
Nē!
Mēs atriebsimies par tev nodarīto, kundze!
Ved mūs cīņā pret orkiem, Lotār!
Lotār! Lotār!
Par Azerotu!
Par Azerotu un savienību!
Par Azerotu!
Par savienību!
WARCRAFT: SĀKUMS
Tu dosies tālā ceļā, manu mazo Goel.
Mana pasaule ir zudusi, šī tagad ir tava pasaule.
Ņem no tās, ko tev vajag.
Radi mājas orkiem
un neļauj nevienam stāties tev ceļā.
Mans kungs, tev tas jāredz.
Tu esi Durotana un Drakas dēls,
pavēlnieku dzimtas atvase.
Mūsu ļaudīm vairāk nekā jebkad vajag jaunu vadoni.
Tulkojusi Jana Bērziņa
Redaktore Māra Šerīfa